Марко Ганчев
Носи-меси

chitanka.info

Почти към други никакви въпроси

децата ни не хранят интереси,

освен към таткото — какво им носи,

освен към майката — какво им меси.

Носи-меси, носи-меси!

И кой ще ни спаси?

Ами баща ни, кой!

От кал омеси той

Адам,

а от реброто на Адам — мадам.

И рече на Адам: „Носи!“.

И рече на мадам: „Меси!“.

Отвърнаха му те: „Мерси!

Такова тежко бреме,

татко,

поне по време

да е кратко!“.

И Господ го скъси.

Мерси.

Детето е дете за много кратко:

три-четри петилетки има-няма,

и бившето момче е вече татко,

а бившето момиче — вече мама.

Да, Господ времето скъси.

Мерси.

И те към други някакви въпроси

къде да хранят вече интереси,

когато той е тати, тати носи,

когато тя е мама, мама меси?

Носи-меси, носи-меси!

И кой ще ги спаси?

Добре че към въпросните въпроси

с разбиране пак Господ се отнесе,

та продължава дядото да носи,

та продължава бабата да меси.

Носи-меси, носи-меси!

Това ще ни спаси,

тъй както от Адам

насам

все то спасявало ни е невям.

Носи живота си, носи!

Меси живота си, меси!

И на това кажи мерси.

Макар и тежко бреме,

татко,

не щем по време

да е кратко.

Дано се съгласи!

Мерси!

1981

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.